Essencialment, el que hi ha son un parell d'eixos,
un que pretén buscar un camí que lligui al Grau i al Màster.
Això està fet amb un projecte, que fa temps que hi ha gent de l'escola que
hi treballa,
que pretén relacionar problemes del nord amb problemes del sud, la gent
del nord i la gent del sud global,
i també problemes d'energia i aigua. Aquesta és una part.
L'altra part aprofita l'avinentesa que aquest any passat hem estat
modificant,
reverificant el màster universitari d'enginyeria industrial i ens estem
replantejant algunes de les especialitats,
aquelles que voluntàriament han volgut fer un replanteig global de
l'especialitat,
i també l'hem posat en el mar del projecte.
I això s'ha fet una mica, la primera part almenys,
per donar a l'enginyeria industrial un entorn més social, més atractiu
als estudiants,
més social en el sentit problemes nord-sud, problemes d'energia i
aigua,
més atractiu als estudiants en el sentit de tocar temes concrets sobre
els que treballar al llarg de diverses assignatures.
Crec que el canvi principal, sobretot, és contacte entre tots
nosaltres,
és a dir, a través d'aquesta estructura que s'ha format, que és
LESIE,
estem molt més interrelacionats entre professorat, poden sortir projectes o
iniciatives noves,
a més a més el professorat està responent molt bé amb cursos que
estem fent des del LESIE,
la jornada de docència que vam fer la setmana passada va ser tot un èxit,
a nivell de professorat, de PTGAS i d'estudiantat.
Molta més interrelació, de fet, inclús a nivell d'estudiantat,
les beques d'aprenentatge que ens està donant al projecte s'estan
omplint totes, és a dir
cada cop participa més gent, i sobretot també capacitat del
professorat de poder fer els canvis
que sempre volia fer i no podia perquè no teníem els recursos.
Ara podem dotar-los d'hores de descàrrega, podem cobrir aquelles
hores amb substituts,
per tant, ens està permetent fer els canvis que volíem fer.
Estem promovent, ja des de la reverificació del MUEI, més
pràctiques,
més pràctiques i més exercicis a l'aula,
és a dir, que l'estudiant pugui participar activament en el procés
d'aprenentatge.
També amb les noves especialitats estem posant més vincle amb
l'empresa,
estem fent projectes de moda d'ABP molt més transversals,
com deia l'Enric, on la part més no només tecnològica, sinó també
econòmica,
ambiental i social tingui rellevància.
Pel que fa als projectes, en algunes de les especialitats,
on en diem interdisciplinar, es pretén aprofitar els projectes
d'escola,
això és, l'aprenentatge que els estudiants fan a través de l'afort a
participar
a la Fórmula Student, a l'Arm2U, a la Motor Student o al mateix fòrum
d'empreses
o un projecte més estem que també estem tirant endavant.
Per tant, estem intentant aprofitar els diversos elements que hi ha al
voltant de l'escola
per incrementar les pràctiques i per què en alguns casos una part de
l'aprenentatge
pugui derivar directament de la passió que els estudiants senten
per algunes de les activitats que fan.
I hi ha un aspecte que també és important, el que passa és que serà
més a llarg termini,
que és amb aquesta intenció de canviar la visió de l'enginyeria,
de posar aquests aspectes més holístics, intentar poc a poc també
canviar
la visió que té l'enginyeria industrial, que no és una cosa tan
neutra
i tan orientada a l'objecte, sinó que és molt més humana.
I per tant, esperem poder començar a implantar iniciatives
per captar un nou perfil d'estudiantat.
El principal és intentar aglutinar l'escola o una part no menyspreable de
l'escola
entorn d'aquest projecte.
I això creiem que s'ha aconseguit.
S'ha aconseguit per dos motius.
D'una banda, perquè ja hi havia gent especialment motivada per una part
del projecte
que ja fa anys que ja hi estava treballant
i buscava maneres d'incrementar aquest treball i aquesta
participació.
I de l'altra banda, perquè hem estat en el lloc oportú en el moment adequat
en l'arrel de la modificació del màster d'enginyeria industrial.
I això, com deia l'Elisabet fa un moment, ens ha permès
tirar endavant aquesta modificació, la concreció d'aquesta modificació
a través de part del finançament del projecte.
Jo el que primer faria seria demanar-li si en sap prou d'allò que vol
explicar
i dir-li si en sap molt, molt, molt més d'allò que vol explicar.
Segona, si la resposta és que no, no cal que s'hi dediqui.
Si la resposta és que sí, que sàpiga què vol comunicar ell als estudiants
i que s'imagini una mica també què interpretaran els estudiants
a partir d'allò que ell els digui.
També és important que si es volen fer canvis i vols implementar
metodologies actives,
vagis a poc a poc, amb molta prudència, veient com responen,
avaluant la seva resposta.
Insistiria molt també en donar importància a la avaluació,
perquè molts cops ens pensem molt en fer grans canvis
i si després no ho avalues correctament,
el que s'està fent és que l'aprenentatge sigui divertit, però no
profund.
I per tant, la valuació és important per assegurar-nos que aprenguin, de
veritat.
En qualsevol cas, el que hauríem d'assegurar-nos
és que aquelles assignatures o aquelles especialitats
que adoptin metodologies diferents
no siguin vistes per part dels estudiants com a Maries.
Cosa que a dia d'avui passa amb algunes assignatures.